Tenhle je oranžový!
- Tohle vám posílá Čokoláda. - Díky.
Podívejte.
- Chcete? - Ne, díky.
Vidíš, Franci? Takového muže chci.
- Myslíš, že se budu Deusdetemu líbit. - To záleží na vás.
Je to snadnější, když na něj venku čeká láska.
To je pravda.
Při takovém životě potřebuješ hodně lásky.
Třeba můj chlapec. Pořád se ptá na otce.
Co říkal, když slyšel, že tu budu?
Že jestli chceš, můžeš přijít.
Dobrá práce.
Agenor Barbosa, vězeň 15027. Vaši bratři Pedro,
Luiz a Felício čekají u holičství.
- Deusdete, tohle je Catarina. - Ahoj.
To jsem já.
Franci mi o tobě hodně řekla.
Snad nic špatného.
Jen to nejlepší.
Dokonce trochu žárlila, když jsem chtěla přijít.
Zico.
Ahoj, Franci.
Jsi tak hubený.
- Měl bys pořádně jíst. - Jasně.
To je ale to nejmenší, viď, Zico?
Synu, staráš se o svého bratra?
Jistě, kmotro.
Zápas začíná,
rozhodčí píská a hrají!
Neto proniká
do pokutového území. Obchází jednoho hráče,
hraje pomalu, nádherně,
kličkuje s míčem. A Výsost střílí!
Vězeň Josué "Výsost" dos Santos, oddělení 9302,
nechť se dostaví ke v chodu do pavilonu 9.
Zlato,
hned jsem zpátky.
Ahoj, zlato!
Polib mě na rty.
Pojď.
Zlato, dnešek se mi nehodí.
Celý život jsi nepracoval, a teď říkáš, že ses změnil?
- Zkus pochopit... - Ty tam máš tu bílou couru.
- Ne, přísahám! - Vážně? Půjdeme se podívat.
Myslím, že ta bílá kurva je tam s tebou!
- Přestaň, zlato. - Já ti ukážu!
Myslíš, že jsem blbá? Vím, že tam je!
Na co čumíte?
Tady je!
Věděla jsem, žes byl s tou kurvou.
Takže teď jsem kurva já?
- Poslouchej! - Uklidněte se!
Všichni se posadíme.
Posaď se, Dalvo.
Prosím, posaď se.
Rosirene, posaď se.
Jsi tady, takže už nemůžeš couvnout.
My tři se musíme nějak dohodnout.
Rosirene, Dalva není kurva, rozumíš?
Dělá v textilce a vychovává naše děti.
Jsou to moje děti, sakra!
Ty taky. Řeklas, že Rosirene je bezcenná, a to není pravda.
Kdyby mi sem nenosila věci, které můžu prodat,
všichni bychom hladověli.
Jestli nás máš rád obě,
- je to tvůj problém. - Proboha!
Jo, Výsosti. Musíš si teď mezi námi vybrat.
Správně.
Do prdele. Lámete mi srdce, sakra!
Dvě ženy, doktore!
Co na těch lumpech ženský vidí?
- Políbil jste dnes svoji ženu? - Ne, proč?
No tak vidíte.
Můžu se přidat?
Nemáš mně co říct?
Nikdy jsi nám neřekla, co se tehdy stalo.
To už je dávno, Zico.
Nikdys mi neřekla, co ti udělali.
Slib mi, že až se odsud dostaneš, necháš si narůst vlasy.
Ty věříš slibům?
Deusdete měl pravdu,
změnil ses.
Je někdo doma?
Co se děje, Kudlo?
Mám vzkaz pro přítele.
Já vím.
Jak to vypadáš?
Předstíral jsem, že mám AIDS, aby mě nechali,
ale nepomohlo mi to.
Ten hajzl, co mě ojel, je nakaženej.
Netrap se. Mám ti od něj vyřídit, že taky lhal.
On taky nemá AIDS.
Co je?
Ezequiel chce zaplatit.
Mně nic nedlužíš.
Ezequiel s ní mluvil a ona souhlasila.
Nechápu to.
Ezequiel chce zaplatit s ní.
Jeho sestra se vyspí s pár chlapama,
vydělá peníze a zaplatí Zicovi.
Ezequiel nic jinýho nemá.
Dělej, jak myslíš.
Byla jsem slepá.
Byla jsem slepá, věřila jsem jí.
Budeš mi
ještě někdy věřit?
Nikdy jsem nepřestal.
Je teď naše rodina.
- Zazpíváme si! - Můžeme?
Posaď se sem.
Raz, dva, tři.
Hodně štěstí, zdraví
Máme se rádi, pane.
Chtěli bychom s Lady vaše požehnání.
Je to Dirceu.
Jmenuje se Dirceu.
Synu, myslíš, že je to ten pravý?
Matko, nikdy jsem nepotkala někoho podobného.
Já to dítě nechápu.
Antonio, na tohle jsme moc staří.
Pokud to Dirceu chce, v čem je problém?
Můžou tady provádět všechny ty nechutnosti.
Synu.
Sbohem.
Prosím o pozornost. Návštěvní den končí.
Žádáme členy rodin, aby přišli k východu.
Brány se zavřou za 10 minut.
Promiňte, doktore. To je můj chlapec.
Vím, že se provinil, ale když o něm přemýšlím,
nevěřím, že někomu vzal život.
Můžete za mě dohlédnout na Davilsona?
Tady se o něj nemůžu starat.
- Zastav se za mnou na ošetřovně. - Ano, pane.
Díky, doktore.
Můžu příště zase přijít?
Jestli ti to stojí za to.
Potrvá, než se odsud dostanu.
Nikam nespěchám.
Pane Piresi, když jsme se probudili, už tady visel.
Ten už nikoho neznásilní.
Doktor říkal, že to má být pozitivní.
Ne! Pozitivní znamená, že to máš v krvi.
Má to být negativní.
HIV negativní.
Jdu první. Jsem na tom hůř.
Jsem čistá!
Ty sis užila.
Mělas přes 2 000 mužů, a jsi čistá.
A já, slušňák k pohledání? Smůla.
Jsem taky čistý, Lady.
Co se děje?
Pustí mě ven, Lady.
Proč se neraduješ?
Mám tě tady nechat?
Samotnou?
Nejsem sama.
Mám tebe.
Všem, co pro mě pracují, se dá věřit.
Chceš ho zabít, a pak si to rozmyslíš?
Za dva roky jsem venku.
Radši budu zticha a vyřeším to venku, ne?
Ezequieli,
dlužil jsi a nezaplatils.
Žiješ, ale tady nemůžeš zůstat.
Sbal si věci a jdi do žlutého křídla.
A ty, Zico, ty nejsi kriminálník.
Jsi jen šašek.
Jsem v pořádku, doktore.
Po tolika letech tady
se mysl naučí ovládat tělo.
Chico, za co jste tu?
Doktore, chcete slyšet další lež?
Nevšiml jste si, že tady jsou všichni nevinní?
- Budete tu ještě dlouho? - Měl jsem být dávno venku.
Rozhoduje o tom soudce. Nemůžu se dočkat.
To nejlepší na vězení je osvobození.
- Přijdete o přátele. - Přátele?
Nechci za přátele vězně.
Domluvíme spolu, dveře se zavřou a nic víc.
Tady je člověk sám,
nebo možná s Bohem.
Co vaše dcera?
Na co myslíte, Chico?
Představoval jsem si je,
jak letí nahoru,
vysoko do nebes.
Je to divný.
To je divný.
Divný.
Vylez, ty hajzle.
Vylez!
- Co vidíš? - Chce mi vypíchnout oko!
Chceš mě bodnout?
Ty hajzle!
Nikdo tam není.
Co se děje? To jsem já!
Proboha, brácho, jsi blázen. Zico, to jsem já!
Dej mi ten nůž. Dej mi ten nůž.
Seber se, Zico.
Chceš se nechat zabít?
Přestaň kouřit, Zico.
Přestaň kouřit.
Už tady ty sračky nechci!
Mám pro starouše dojít, pane Piresi?
Ne, nechte ho být.
Když jsem šel za Zicem, Deusdete nás tam nenechal kouřit crack.
- To není důvod k zabití. - Byl jsem posranej strachy.
- Šel spát a probudil se spálenej. - Jak se odvažuje zabít bez povolení?
Starej se o svoje.
Byl to přítel z dětství.
Kdybys měl přítele jako poradce, udělal bys to samý?
To je jejich věc.
Pleteš se.
Teď je to naše věc.
Už jde!
Smůlo, zlato,
bereš si Lady za svou zákonnou manželku?
Ano.
A ty, Lady, bereš si Smůlu za manžela?
Ano.
Jakožto předsedající vás prohlašuji
mužem a ženou!
Polibte se!
- Polibte se! - Nejdřív chci připít.
Na doktora!
Díky všemu, co mě tento muž
naučil o medicíně, si otevřu vlastní kliniku.
Budu na tebe čekat, má krásko,
a potom si založíme vlastní rodinu.
Pusu! Pusu! Pusu!
Výsosti,
nemůžu dostat na dluh?
Co to kurva?!
Hajzle!
Je to srab.
Ezequieli.
Pojď sem.
Pojď sem, Ezequieli!
Ezequieli, myslíš si, že ten parchant Zico
může za všechny tvoje problémy, co?
To jistě,
ale Ezequielův život byl vždycky plný problémů.
Nebyl to Zico, kdo donutil Ezequiela
nabídnout svoji sestru za drogy?
Jistě, ale co mi zbývalo?
Zapomeň na to.
Udělals to.
Ezequiel bodnul Zica
víc než třicetkrát.
Ale Výsosti,
Ezequiel bude za dva roky venku.
- Když to udělám, dostanu dalších 20! - Dva nebo dvacet,
jaký je to pro Ezequiela rozdíl? Ezequiel má AIDS.
Dostaneš vlastní celu,
prádlo,
a samozřejmě crack ke kouření.
Zica jsem sejmul já.
Teď už nikomu nic nedlužím.
Sbohem, Chico!
Hlavu vzhůru!
Měj se!
Sbohem.
Hodně štěstí, Chico!
Starouši?
Ať máš klid.
Ten si nech.
Tady ho potřebuješ víc než já.
Proč jsi mě nebodnul?
Nešlo to. Co tady dělá on?
Nenechá mě být.
Všude za mnou chodí.
Potkals v nebi někoho, Zico?
Nikoho z nich neznáš, jen jeho.
Boha jsi neviděl, Zico?
Boha jsem osobně ještě neviděl.
Co se děje?
Doktore, jak se pozná, když člověk začíná šílet?
Zico se vrátil, aby mě strašil, protože jsem ho nedokázal zabít.
Vidíš duchy, Kudlo?
Chlap jako já,
a nedokáže zabít?
To se nikdy nestalo.
Není to snad dobře?
Umím jenom zabíjet.
Tak jsem vyrostl.
Měníme se, Kudlo.
Doktore,
musím vědět, co se se mnou děje.
Jsem to pořád já?
Možná cítíš vinu za všechny ty zabité.
Doktore,
dá se vina léčit?
Kdyby to šlo, chtěli by to všichni.
Otče.
Vstup, bratře.
Pojď!
Věděls, že Pán má pro tebe cestu?
Vstup!
Tohle je tvůj domov.
Ztratil ses, bratře.
Nevíš to, ale on tě sem přivedl.
- Kdo, otče? - Ježíš!
Ví, že bez ubližování nemůžeš spát,
že pokud někoho nezraníš, trpíš v bezesných nocích.
Není každý den takový, bratře? Řekni, není to tak? Řekni!
Ano, otče!
Ano, je to tak!
Mám na sobě tolik krve, otče!
Nuže, bratře, poklekni.
No tak, poklekni!
Přijmeš Ježíše?
Přijmeš Ježíše? Přijmeš?
Nuže, bratře, přijmeš Ježíše?!
Kdo z vás přijal Ježíše?
- Já! - Já!
Aleluja!
Zločinci Brazílie, nastal velký den.
Finále pavilonu 9!
Za Bahňák budou bojovat Rytíř, Samuel, Dadá, Světec,
Hroznýš Ventura, Minimální mzda, Valdir,
AR15, Hildo, Ribeiro a Gerere!
Tornádo 2000 reprezentují Očko, Rukáv, Bílé Pírko, Gringo...
Salomao Ayala, Eddie Murphy, Skleníkář, Zelao,
Flavinho, Čokoláda 10 a Tafarel!
Výkop této úžasné sportovní události provede náš léčitel,
kouzelník lékařské alchymie a oficiální trenér zločinců!
Zápas začal!
Světec na AR15, Dadá kryje.
Bahňák útočí! Míč se vrací
Tafarelovi do rukou!
Míč letí nahoru! A je to aut.
Rychlý úvod.
Eddie Murphy má míč
a jde do útoku.
Dostávají se přes polovinu. Capote blokuje.
Zdravím.
- Všechno v pořádku? - Mám se skvěle.
Užijte si víkend.
Bohužel se Vousáč pletl. Chyběla mu Chicova moudrost.
Ten mi jednou řekl: "Klidní, poslušní vězni?
Jasná známka potíží."
Když jsem se o dva týdny později vrátil,
zdi byly plné stop po kulkách.
Hej, ty!
- Najdi si vlastní. - Tahle je dobrá.
Vypadni!
- Jsi blázen?! - Chci si jen usušit šaty!
- Ty máš ale nervy! - Co to má co dělat s tebou?
Přestaňte!
Přestaňte, nebo vystřelím!
Prý to začalo kvůli pěti krabičkám cigaret.
Jiní říkají, že to byla bitka kvůli fotbalu.
Pár lidí tvrdí, že kvůli spodkám.
Říkají:
"Ve vězení není pro pravdu místo."
Dadá leží a bude to penalta!
Dadá bude kopat.
Připravuje se,
soustřeďuje se.
Gól!
Vítězí! Dadá je dojatý.
Ježíši Kriste!
- Dej si hlavu... - Pozor, jde Králíkův gang.
- Podívej, cos mu udělal. - Chamtivej hajzl!
- Stačilo mu dát rukou! - Kvůli spoďárům!
Co je s tebou?
- Počkej! - Nechte mě!
- Proč jsi nemohl počkat? - Co to má s tebou společnýho?
- Přestaňte! - Počkej!
- Co se děje? - Naser si!
Jsme mistři!
Bál jsem se, doktore.
Rozpoutalo se peklo.
Když vře krev, nejsou zločinci k zastavení.
V tom zmatku mě mohli klidně těžce zranit.
Vzpoura na devítce!
Teď je naše!
Na to kašleme, ať umřou, jestli chtějí. Zpátky do cely!
Začala válka!
Válka! Zapálíme to!
Další exploze zazněla v přeplněném nápravném zařízení,
největším v Latinské Americe,
s celkovou kapacitou 4 000 vězňů.
Nyní je přecpané jako nikdy předtím.
Je v něm 7 500 vězňů.
Zásahová jednotka vtrhla do vězení.
Přes 300 mužů s revolvery, kulomety a slzným plynem.
Tou dobou nikdo nic neslyšel.
Skrz mříže bylo vidět policisty v helmách.
Viděli jsme jen jejich oči, psy, kulomety
a vrtulník, z kterého na nás mířili.
Ano, pane, provedu!
Rozkazy od guvernéra.
- Teď velíte vy, plukovníku. - Jednotka udělá, co bude třeba.
Máte zkušenosti.
- Jestli chcete dovnitř, klidně. - Ne! Tohle je moje vězení!
Oddíle, pozor!
Pozor! Vraťte se do svých cel!
Vraťte se do cel, jinak tam vnikne policie!
Jestli přijdou, je po nich!
Pane Piresi, spousta mužů už měla být propuštěna!
Chceme lepší podmínky!
Pane Piresi, pošlete policii pryč!
Vraťte se do cel!
Všichni se vraťte, nebo budete litovat!
- Tady ničeho nelitujeme! - Kolik máte rukojmí?
Máte tam rukojmí?
Nejsme rukojmí, pane Piresi!
To je náš boj, pane Piresi!
Vidíte, plukovníku?
Nemají rukojmí, vodu ani elektřinu. Brzo se vzdají.
Zachraňte nás! Nepouštějte je sem!
Pošlete policii pryč!
Těžko je zadržím!
Uklidněte se!
Odevzdejte zbraně!
Vidíte, plukovníku! Zklidnili se. Můžete je poslat pryč.
Dávejte pozor! Vraťte se všichni do svých cel!
Vraťte se do svých cel!
V klidu!
Zpátky do svých cel!
Blížily se volby. Guvernér nechtěl, aby vězení vybuchlo.
Dovnitř!
Ty tam!
Dělej, veď nás!
Možná, že jsme hromada nevzdělaných zlodějů a vrahů,
ale hloupí nejsme.
Umřít nechce nikdo.
Když tam vtrhli, utíkali jsme do cel.
Nemohli jsme bojovat noži a holemi.
Varuju vás, vraťte se! Máme AIDS! Umřete!
Přišli nás zabít, doktore, křičeli, že máme všichni AIDS,
a že by se od nás dotykem nakazili.
Doprava!
Doleva!
Ven!
Chci zůstat tady!
Seržante, zahrajeme si na četníky a zloděje.
Ty zůstaneš naživu, abys o tom vyprávěl.
Změnil jsem názor.
To tak, změnil názor! Udělal to naschvál.
Dal Ezequielovi naději, jen aby se mohl vrátit a zabít ho.
Děláte potíže?
Ne, jsme sportovní fanoušci.
Ty zloději, teď víš, jaké to je.
Tentokrát máš štěstí.
Kdo ví?
Asi neměl odvahu zastřelit ženu.
Naše láska nás zachránila.
Můj život zachránil syn toho policajta.
Bůh žehnej tomu chlapci.
Bůh žehnej tomu chlapci!
Nemám zbraň!
Ven!
Ruce na zeď!
- Vím, žes zabil policistu! - Nikoho jsem nezabil, pane!
Jsem tu jen na tři roky. Ušetřete mě!
Poslouchej. Nechám tě být jen proto,
že vypadáš jako můj syn.
Ten, kdo přežil, ať vyjde nahý ven!
Chci od tebe slyšet: "Ať žije policie!"
Dělej! "Ať žije policie!"
Hlasitěji, ty vrahu!
Ať žije policie!
Teď všichni! Ať žije policie!
Pohyb!
No tak, pohyb!
- Už tam není nikdo živý! - Tak jdeme!
Do naha! Dělejte!
Všechno svléct!
- Do naha! - Hlavu dolů!
"Davilsone, nejdražší synu,
tvoje matka pláče, když vzpomíná na dobu, kdy jsi byl malý
a smál ses.
Vím, žes nikdy nevěřil v Boha,
ale dnes, při čtení bible,
cítím, jako bys byl znovu na mém klíně.
Při čtení Žalmu 91. mé srdce poskočilo.
Jaká nádherná slova.
Padne deset tisíců po pravici tvé.
Tebe nestihne něco takového,
k tvému stanu se nepřiblíží."
Na konci osmdesátých let mě zavedl boj proti AIDS ve vězeních
do nápravného zařízení v Sao Paulu. Do Carandiru.
Slyšel jsem tam příběhy, nacházel přátele,
učil se medicíně a odhalil tajemství života ve vězení,
na která bych, nebýt lékařem, nikdy nepřišel.
- Dobré ráno, doktore. - Dobré.
I dnes, když se za mnou zavře ta železná brána,
cítím stejné zachvění, jako při všech těch představeních,
kdy jsem seděl jako přikovaný a sledoval staré vězeňské filmy.
2. října 1992 zemřelo v nápravném zařízení v Sao Paulu 111 mužů.
Na straně policie nebyly žádné ztráty.
To, co se tam skutečně stalo, vědí jen Bůh,
policie a vězni. Já mluvil jen s vězni.
15. září 2002 byli přesunuti poslední vězni.
Poté Carandiru zavřelo své brány.
9. prosince bylo Carandiru konečně strženo.
Czech Subtitles From DVD Synchro & Corrected By Nazghul